TAKAIKKUNA
Oletteko yli 40-vuotias? Onko veto aamuisin poissa?
Tässä lepäävät L.B. Jefferiesin särkyneet luut
Jefferies. - Onneksi olkoon!
Saat kipsin pois. - Kuka niin sanoi?
On keskiviikko. Jalan murtumisesta on kulunut 7 viikkoa. Eikö vain?
Gunnison, miten noin huonolla muistilla voi päästä noin pitkälle?
Paiskin lujasti töitä. Ja yllätin kustantajan housut kintuissa.
Erehdyinkö päivästä? - Et vaan viikosta.
Kuoriudun kotelostani vasta ensi keskiviikkona.
No, aina ei voi onnistaa.
Sinua käy sääliksi, Gunnison.
Ajatella, että joudut tulemaan toimeen vielä viikon ilman minua.
Se tarkoittaa, että menetän parhaan kuvaajani ja sinä ison työtehtävän.
Missä? - Turha siitä on edes puhua.
Kashmirissa. Sain vihjeen, että se haihtuu pian savuna ilmaan.
Enkö käskenyt pitää sitä silmällä? Milloin lähden?
Kipsi jalassako? Et ikinä! - Älä viitsi.
Voin kuvata jeepin tai vaikka vesipuhvelin kyydistä.
Olet liian arvokas uhrattavaksi. Lähetän Morganin tai Lambertin.
Teen töitä henkeni kaupalla, ja palkinnoksi viet minulta hommat.
En käskenyt seisomaan keskellä kilparataa!
Penäsit jotakin uutta ja erilaista. Ja sen sinä sait!
Niin sinäkin. Kuulemiin, Jeff. - Gunnison, järjestä minulle jotakin.
Kuusi viikkoa olen istunut naapureitani katselemassa.
Kuulemiin, Jeff.
Jollet kisko minua tästä tylsyyden suosta, teen jotakin repäisevää.
Menen naimisiin. Sitten en pääse ikinä minnekään.
Mene ihmeessä, ennen kuin sinusta tulee katkera ukkopaha.
Kuvittelepa.
Kiiruhdan kotiin kuuntelemaan pesukoneiden hurinaa -
ja jätemyllyä ja vaimon nalkutusta.
Vaimot eivät enää nalkuta vaan keskustelevat.
Ehkä eivät hienostoalueellanne mutta täällä ne nalkuttavat yhä.
Sinähän sen tiedät. Soittelen myöhemmin.
Kerro ensi kerralla hyviä uutisia.
Hyvää huomenta. Sanoin huomenta!
Teinä en kaivaisi niitä noin syvälle.
Ja kastelette niitä aivan liikaa.
Olkaa te hiljaa!
Tirkistelystä saa puoli vuotta pakkotyölaitoksessa.
Päivää, Stella. - Siellä ei ole ikkunoita.
Ennen vanaan puhkaistiin silmät hehkuvalla hiilihangolla.
Ovatko nuo seksipommit bikineissään sen arvoisia?
Meistä kaikista on tullut tirkistelijöitä.
lhmisten pitäisi vaihteeksi kurkistella omaan kotiinsa.
Siinä vasta kotifilosofiaa.
Valitut Palat, huhtikuu 1939. - Käytän vain parhaita lähteitä.
Mitä suotta mitata kuumettani? - Yrittäkääpä tehdä uusi ennätys.
Olisi pitänyt ryhtyä ennustajaksi eikä sairaanoitajaksi.
Haistan ongelmat jo kaukaa.
Muistattehan vuoden 29 pörssiromahduksen? Ennustin sen.
Miten?
Hoidin erästä General Motorsin johtajaa.
Veikkasivat munuaisia, minä epäilin hermoja.
Tuumin itsekseni: "Miksi General Motors hermoilee?"
Ylituotannon ja romahduksen vuoksi!
Kun General Motors hyppää alvariinsa vessassa, se on koko maan menoa.
Munuaisilla ei ole mitään tekemistä pörssin kanssa.
Romahtipa kuitenkin! Haistan hankaluuksia täälläkin.
Ensin murtui jalka, nyt katselette ikkunasta -
ja näette asioita, jotka eivät teille kuulu. Se tietää ongelmia!
Näen teidät jo oikeudessa, asianajajien ympäröimänä.
Sanotte: "Herra tuomari, huvitellaksenihan minä vain."
"Rakastan naapureitani kuin isä."
Tuomari vastaa: "Onnea. Teille syntyi juuri 3-vuotinen linnareissu."
Pikku hankaluudet olisivat poikaa.
Teillä on hormonivaje. - Miten sen näkee kuumemittarista?
Kaunokaiset eivät ole nostaneet lämpöänne astettakaan.
Yksi viikko vielä...
Olette oikeassa. Tulossa on ongelmia. - Arvattu.
Miksette lämmitä sitä ikinä?
Panee vauhtia verenkiertoon.
Millaisia ongelmia? - Lisa Fremont.
Hänän on nätti tyttö ja te kohtalaisen terve mies.
Hän tahtoo naimisiin. - Se on normaalia.
Minä en tahdo. En ole valmis avioliittoon.
Joka mies on, kun oikea nainen löytyy.
Lisa Fremont on oikea jokaiselle, jolla on tippaakaan järkeä päässä.
Onan hän mukiinmenevä. - Tuliko tapeltua?
Lataileeko isä jo haulikkoa? - Kuulkaas nyt, Stella!
Jotkut onnellisimmista liitoista ovat saaneet alkunsa aseella uhaten.
Hän ei ole oikea minulle. Hän on liian täydellinen.
Liian lahjakas, liian kaunis, liian sivistynyt.
Liian kaikkea muuta kuin pitäisi.
Mitä sitten pitäisi?
Hän kuuluu parempiin piireihin.
Hienoihin ravintoloihin, cocktailkutsuille...
Fiksu sopeutuu minne vain.
Osaatteko kuvitella hänet tyhjätaskun valokuvaajan matkaan?
Kunpa hän olisi tavallinen.
Ettekö aio ikinä naimisiin? - Ehkä jonain kauniina päivänä.
Mutta sellaisen kanssa jolle elämä on muutakin -
kuin uusia mekkoja, hummeri- aterioita ja uusimpia juoruja.
Tarvitsen naisen, joka on valmis -
matkustamaan minne vain ja tekemään ilomielin mitä vain.
Pitäisi kai panna sille piste.
Antaa hänen etsiä joku muu. - Niinpä niin.
"Häivy, upea nainen, olet liian hyvä minulle!"
En ole lukenut nainen.
Mutta kun mies ja nainen tykästyvät toisiinsa -
heidän pitäisi täräyttää yhteen taksit Broadwaylla.
Ei analysoida toisiaan kuin eläintieteellisiä näytteitä.
Avioliittoon voi suhtautua älykkäästi.
Älykkäästi? Mikään ei ole saanut niin paljon tuhoa aikaan kuin äly.
Tunne-elämämme on kehittynyt.
Aikanaan ihastuttiin ja mentiin yhteen. Nyt tarvitaan kirjoja...
Vaikeita sanoja, psykoanalyyseja...
Kunnes ei osaa enää erottaa tunteita kansalaisvelvollisuuksista.
lhmisillä on eri tunnetasoja...
Minä ja mieheni olimme molemmat epäsosiaalisia.
Niin olemme yhä ja nautimme siitä täysin siemauksin.
Hienoa. Tekisittekö minulle voileivän?
Kyllä, ja panen vähän maalaisjärkeä päälle.
Lisa on rakastunut teihin. Minun neuvoni on: menkää naimisiin.
Paljonko hän maksaa teille?
Avain...
Rimpauttakaa, jos tarvitsette jotakin.
Näyteikkunaostoksia vain!
Miten jalka voi? - Särkee vähäsen.
Entä maha? - Tyhjä kuin jalkapallo.
Entä rakkauselämä? - Ei järin vilkas.
Vaivaako mikään muu?
Kuka sinä olet?
Alusta loppuun lukien...
Lisa...
Carol...
Fremont.
Se Lisa Fremont, joka ei ikinä pidä samaa mekkoa kahdesti?
Vain koska minulta odotetaan sitä. Tämä on suoraan Pariisista.
Mahtaako myydä? - Se riippuu hinnasta.
Lentolippu, verot, kate...
Löytöhintaan 1100 dollaria. - Se pitäisi listata pörssiin!
Niitä menee tusina päivässä. - Veronkerääjillekö?
Maksaisin mieluusti sen tätä tilaisuutta varten.
Onko jotakin tärkeää luvassa? - Meillä on tärkeä ilta.
Tavallinen keskiviikko vain. Kalenteri on pullollaan niitä.
Alkaa viimeinen viikko sarjassamme "L.B. Jefferies kipsissä".
Lippuja on kyselty aika nihkeästi.
Ostin koko näytöksen. Savukerasia on kokenut kovia.
Se on Shanghaista... joka sekin on kokenut kovia.
Se on rikkinäinen ja liian koristeellinen.
Tilasin sinulle hopeakotelon, jossa on vain nimikirjaimesi.
Ei saa törsätä tuolla tavoin. - Minä halusin.
Miten olisi illallinen 21:ssa?
Odottaako sairasauto?
Parempaa... 21 odottaa.
Kiitos että odotit, Carl. Keittiö on vasemmalla.
Minä otan viinin.
Iltaa, herra Jefferies. - Laita ruoka uuniin, Carl.
Avataanpa viini.
Montrachet'ta. - Ja isot lasit!
Riittääkö? - Riittää.
Kyllä sinulla täytyy olla tylsää.
Antakaahan kun minä.
Kunpa pääsisin jo jalkeille.
Tästä tulee unohtumaton viikko.
Tästä riittää vielä taksiinkin.
Mukavaa illallista, herra Jefferies.
Mikä päivä!
Väsyttääkö? - Ei yhtään.
Aamulla oli kokous, sitten olin drinkillä madame Dufresnen kanssa.
Hän toi viimeiset kuulumiset Pariisista.
Sen jälkeen olin lounaalla 21:ssa Harper's Bazaarin väen kanssa.
Sitten oli kaksi näytöstä 20 korttelin päässä toisistaan.
Lasilliset Lelandin ja Slim Haywardin kanssa. Sitten vaatteiden vaihtoon.
Kerrohan... Mitä rouva Haywardilla oli yllään?
Hänellä oli jumalainen italialainen, käsin painettu...
Että ihan italialainen?
Sain livautettua nimesi kolmeen lehteen tänään!
Sellaista mainosta ei rahalla saa.
Eräänä päivänä tahdot ehkä oman studion.
Miten pyörittäisin sitä... vaikkapa Pakistanista käsin?
Jeff... eikö ole aika jäädä kotiin? Voisit valita haluamasi työt.
Ne eivät satu kiinnostamaan. - Järjestä kiinnostavia töitä.
Lähtisinkö lehdestä? - Kyllä, itsesi... ja minun vuokseni.
Saisin sinulle hurjasti töitä. Muotikuvauksia, muotokuvia...
Kyllä saisin! - Sitä pelkäänkin.
Kuvittele minun tulevan muotisalonkiin jeepillä -
maihinnousukengissä ja kolmen päivän parrassa.
Kuvittelen sinut komeaksi sinisessä flanellipuvussa.
Ei viitsitä puhua typeriä.
Parasta kai kattaa pöytä.
Neiti Yksinäinen... Sinulla ei ainakaan ole noita huolia.
Näetkö täältä minun asuntooni asti?
En, mutta yksi näistä asunnoista lienee yhtä suosittu kuin sinunkin.
Muistatko neiti Vartalon, sen ballerinan?
Hän on kuin kuningatarmehiläinen kuhnuriensa keskellä.
Naisen vaativimpia tehtäviä on kierrättää susia areenalla.
Hän valitsi varakkaimman näköisen.
Ei hän rakasta ketään heistä. - Miten sen voi täältä asti päätellä?
Sanoit itse, että se muistuttaa minun asuntoani.
Mistä tuo ihana musiikki tulee?
Tuolla asuu eräs säveltäjä.
Hän asuu yksin. Takana on taatusti onneton avioliitto.
Lumoavaa.
Aivan kuin se olisi sävelletty meille.
Ei ihme, että se kuulostaa noin tuskaiselta.
Et voi ainakaan väittää, että ruoassa olisi vikaa.
Se on täydellistä...
...kuten aina.
Eivät ihmiset voi olla niin erilaisia.
Syömme, juomme, puhumme ja pukeudumme kaikki.
Tai ehkä yritätkin pimittää minulta jotakin?
En pimitä... - En ymmärrä.
Miten täällä ja siellä voi olla niin erilaista?
Mikset voi elää yhtä hyvin täällä?
Matkustelet ja otat valokuvia kuin turisti ikuisella lomalla.
Se on sinun mielipiteesi! Minun taas...
Naurettavaa sanoa, että vain tietyt ihmiset pystyvät siihen.
Totesin vain. Voin perustella sanani, jos olet hetken hiljaa!
Toivottavasti mielipiteesi ei ole yhtä töykeä kuin tapasi!
Sinä ja sinun sopeutumisesi...
Pitäisikö muka syntyä ja kuolla samassa paikassa?
Ole hiljaa!
Oletko syönyt kalanpäitä ja riisiä? - En tietenkään!
Minun kanssani voi sekin olla edessä.
Oletko yrittänyt pysytellä lämpimänä 15000 jalan korkeudessa?
Teen sitä alinomaa.
Onko sinua ammuttu? Mukiloitu, koska joku sai huonoa julkisuutta?
Piikkikorot sopivat mainiosti viidakkoon.
Ja höyhenenkeveät alusasusi -
sopivat loistavasti Suomeen, kunnes jäädyt hengiltä.
Osaan kyllä pukeutua tilanteen mukaan!
No yritäpä löytää sadetakkia Brasiliasta.
Kaiken on mahduttava yhteen laukkuun.
Kulkupelisi on kotisi. Ei unta eikä peseytymistä.
Ruoka on tehty eläimistä, joita ei kärsi elävänä edes katsoa!
Turha puhua ällöttäviä vain vakuutellaksesi minua.
Minähän kaunistelen asiaa!
Sinua ei ole luotu sellaiseen. Kuten ei monia muitakaan.
Turha sinun kanssasi on kinata. - Olen vain realistinen!
Kapeakatseisempi olisi kehunut työtä lomailuksi -
ja antanut minun elää kuvitelmissani.
Hetkinen...
Jos tahdot ryhtyä ilkeäksi, täältä pesee.
Sitä en erityisemmin tahdo.
Sinä et siis jää tänne enkä minä pääse mukaasi?
Ei siitä tulisi mitään. - Eikö toinen voisi muuttua?
Nyt se tuntuu mahdottomalta.
Rakastan sinua. En piittaa siitä, mitä teet elääksesi.
Mutta tahtoisin kuulua elämääsi.
Ikävä huomata, että se onnistuu vain tilaamalla teidän lehtenne.
En kai ole sellainen kuin luulin.
Sinussa ei ole mitään vikaa, Lisa. Koko kaupunki on kämmenelläsi.
Ei aivan koko kaupunki.
Hyvästi, Jeff. - Tarkoitatko "hyvää yötä"?
Tarkoitin, mitä sanoin. - Lisa, emmekö voisi...
Emmekö voisi elää näin?
Suunnittelematta tulevaa? - Milloin tapaamme taas?
Emme pitkään aikaan.
Emme ainakaan ennen huomisiltaa.
Mitä tuo esittää? - Sen nimi on "Nälkä".
Sateen olisi luullut viilentävän hellettä.
Mutta ilma tulikin vain kosteaksi. - Juuri siitä on jäykkää.
Vakuutusyhtiö ei oikein pidä siitä, että nukutte pyörätuolissa.
Mistä tiesitte? - Verestävistä silmistänne.
Olette katsellut ikkunasta. Mitä jos jäätte kiinni?
Neiti Vartalo... Hän kuuluu "syö, juo ja iloitse" -tyyppiin.
Lopulta hänestä tulee lihava ja masentunut juoppo.
Siitä puheen ollen neiti Yksinäinen joi taas itsensä uneen... yksin.
Voi rukkaa! Ehkä hän löytää vielä onnensa.
Ja joku mies menettää omansa!
Eikö täällä ole ketään, joka huolisi häntä?
Ehkäpä myyntiedustaja on pian vapaa.
Ovatko he eroamassa? - En ymmärrä...
Hän poistui viime yönä monta kertaa näytelaukkunsa kanssa.
Hän on myyntimies. - Mitä hän myy kolmelta yöllä?
Taskulamppuja. Fosforoituja kellotauluja. Talonnumerovaloja.
Enpä usko.
Hän kuljetti jotakin pois.
Henkilökohtaisia tavaroitaan. Se pelkuri karkaa vaimoltaan!
Joskus on parempi karata kuin jäädä.
Sellaiseen kykenee vain tavallisen alhainen tyyppi.
Tuliko aamulla uusia käänteitä?
Verhot ovat alhaalla. - Tällä helteelläkö?
Nyt ne on nostettu.
Pois ikkunasta!
Minne? Mikä hätänä?
Hän katselee ulos.
Hän näkee teidät! - On minua katsottu ennenkin.
Tuo ei ole tavallinen katse.
Noin katsoo mies, joka pelkää jonkun tarkkailevan.
Pois sieltä! Tai se mies antaa satikutia.
Huomiseen, herra Jefferies. - Juu...
Älkääkä nukkuko tuolissa! - Juu...
On siinä keskustelija!
Stella... toisitteko kiikarit minulle?
Vaikeuksia! Haistan vaikeuksia.
Hyvä että kipsi lähtee pian pois eikä tarvitse enää käydä täällä.
Miten pitkälle tytön pitää mennä, että huomaat?
Jos hän on nätti, ei tarvitse mennä minnekään.
Kunan on vain.
Enkö minä ole? Huomaa nyt minut.
Itse asiassa en ole järin kaukana.
Ajatuksesi ovat.
Kun tahdon miehen, tahdon hänet kokonaan.
Eikö sinulla ole ikinä pulmia? - Juuri nyt on yksi.
Niin minullakin. - Kerro.
Miksi mies poistuu -
sateisena yönä asunnostaan kolme kertaa laukun kanssa -
ja palaa joka kerta takaisin?
Hän pitänee siitä, miten hänen vaimonsa ottaa hänet vastaan.
Ei tämän myyntimiehen vaimo.
Ja miksei hän mennyt tänään töihin? - Kotityöt kiinnostivat enemmän.
Mitä mielenkiintoista on lihaveitsessä ja sahassa -
jotka on kääritty sanomalehteen?
Luojan kiitos ei mitään.
Miksei hän ole käynyt vaimonsa makuuhuoneessa?
Siihen en osaa vastata.
Tässä on nyt jotakin pahasti pielessä.
Pelkäänpä, että puhut minusta. - Mitä tuumaat?
Jotakin niin kamalaa, etten uskalla sanoa.
Hän lähti ulos, eikä ole palannut.
Siihen olisi kaameata ryhtyä...
Miten ihmisruumis paloitellaan kappaleiksi?
Jeff, suoraan sanoen sinä alat pelottaa minua.
Jeff, kuulitko? Sinä...
Hän tulee takaisin.
Katso nyt sinua! Mitä siitä, jos katselee ulos ikkunasta -
mutta kiikareilla katselu ja tuollaiset kuvitelmat -
ovat sairaita! - Luuletko, että se on huvia?
Oli mitä oli, jos et lopeta, minä lähden. Mitä oikein etsit?
Tahdon vain tietää, mikä myyntimiehen vaimoa vaivaa.
Miksi jokin olisi vialla? - Monestakin syystä.
Hän kaipaa jatkuvaa hoitoa, mutta kukaan ei ole käynyt koko päivässä.
Ehkä hän on kuollut. - Missä lääkäri? Tai hauturi?
Ehkä hän nukkuu lääkkeiden avulla. Siinä mies on. Ei mitään nähtävää!
Onpas. Olen itse nähnyt!
Perheriitoja, mystisiä retkiä yöllä, veitsiä, sahoja, köysiä.
Eikä vaimosta ole näkynyt tänään jälkeäkään. Missä hän on?
Ehkä mies on jättämässä vaimoaan.
Monilla on veitsiä, sahoja ja köyttä. Eikä moni mies puhu vaimolleen.
Moni vihaa nalkuttavaa akkaansa. Mutta harva ryhtyy sentään murhaan!
Eikö ole vaikea olla ajattelematta sitä?
Olisit voinut nähdä kaiken. Verhot olivat ylhäällä.
Hän kulki käytävässä, kadulla ja puutarhassa.
Tekisikö murhamies niin? Eikö hän laskisi verhoja?
Hän onkin nokkela. - Mutta sinä et.
Ei murhamies esittelisi tekoaan kaikelle kansalle.
Tuollakin voidaan puuhailla jotakin paljon pahempaa.
En kommentoi.
Mitä jos aloitetaan alusta?
Kerro kaikki, mitä näit -
ja mitä luulet sen merkitsevän.
Asunnon postilaatikossa lukee herra ja rouva Lars...
L-A-R-S, Lars Thorwald.
Entä osoite? - West Ninth Street 125.
Entä seuraava tehtäväni, pomo? - Mene kotiin.
Hyvä on. Mitä hän tekee nyt?
Istuu pimeässä olohuoneessa. Ei ole mennyt lähellekään makuuhuonetta.
Mene nyt kotiin nukkumaan. Hyvää yötä.
Mitä asiaa, Jeff? - En voi kertoa puhelimessa, Doyle.
Jotakin tärkeääkö? - Pikku murha vain.
Sanoitko murha? - Kyllä vain!
Hetkinen! - Halusin vain antaa sinulle töitä.
Kai rikosetsivä tahtoo etsiä? - Minulla on vapaapäivä.
Olen ottanut parhaat kuvani vapaalla. - Tulen käymään.
Suurkiitokset, Stella.
Katsos vain. Ei ihme, että miehenne rakastaa teitä.
Soititteko poliisille?
En virallisesti.
Se oli vana, kärttyinen ystäväni.
Missä luulisitte, että hän paloitteli vaimon?
Tietysti kylpyammeessa. Niin veri oli helppo pestä pois.
Parasta viedä arkku ulos, ennen kuin se alkaa vuotaa.
Harry...?
Katsokaa.
Toivoin, että Doyle ehtisi tulla, ennen kuin arkku viedään pois.
Hetkinen. Käyn katsomassa kuljetusfirman nimen.
Minä pidän kujaa silmällä.
Kaukopuhelu...
Et nähnyt surmatyötä etkä ruumista. Miksi epäilet murhaa?
Kaikki hänen puuhansa ovat epäilyttäviä.
Öiset retket, veitsi, saha, arkku ja köysi. Ja vaimo on poissa.
Kuulostaa kyllä mystiseltä. Se voi olla mitä vain mutta tuskin murha.
Älä väitä, että hän on työtön taikuri!
Kuka tekisi murhan 50 ikkunan edessä?
Ja istuisi odottamaan poliisia? - Mene pidättämään hänet.
Sinulla on oppimista murhista. Typeryksetkin ovat niin ovelia -
että juttua selvittämään tarvitaan sata poliisia.
Hän ei ikinä kolkkaisi vaimoaan arkkuun ja haetuttaisi sitä pois.
Ei varmaan olisi ensimmäinen kerta. - Kaikkea tapahtuu... paniikissa.
Hakuammuntaa. Tuo mies ei ole tippaakaan paniikissa.
Luuletko, että olen sepittänyt tämän?
Näit jotakin, mille on täysin luonnollinen selitys.
Vaimo lähti matkalle. - Hän oli sairaana.
Niin sinä sanoit.
Minun täytyy mennä.
En raportoi tästä, mutta nuuskin vähän itse.
Säästän sinut nolota julkisuudelta. - Kiitoksia.
Katson, löytyykö vaimoa.
Oletko kärsinyt päänsärystä? - En ennen sinun tuloasi.
Se menee ohi. Samoin hallusinaatiot.
Alahan mennä...
Puolen vuoden vuokrasopimus, siitä on kulunut 51/2 kuukautta.
Hiljainen, juo muttei liikaa.
Maksaa laskunsa, kauppaa koruja.
Eivät ole tutustuneet naapureihin. - Ja nyt onkin myöhäistä.
Nainen ei ole poistunut asunnosta, ennen eilisaamua kello 6.
Nukahdin niihin aikoihin.
Sääli. Siihen aikaan Thorwaldit poistuivat.
Nolottaako? - Ei vielä.
Miten vaimosi voi? - Hyvin.
Kuka sanoi, että he lähtivät?
Että Thorwaldit lähtivät kello 6? - Talonmies ja kaksi asukasta.
Eivät epäröineet hetkeäkään. Pariskunta oli menossa asemalle.
Mistä sen muka tiesi? Lukiko laukuissa "asemalle"?
Thorwald kertoi talonmiehelle palatessaan, että vaimo lähti maalle.
Olipa talonmiehestä apua. Tarkistitko hänen pankkitilinsä?
Mitä iloa hänen sanoistaan on?
Murhaajalta kuultua toisen käden tietoa.
Näkikö kukaan vaimon nousevan junaan?
Ikävä muistuttaa, mutta sinähän tämän aloitit.
Näkikö kukaan, että hänet murhattiin?
Tahdotko ratkaista jutun vai tehdä minusta pellen?
Sekä että, jos mahdollista.
Painu sitten tutkimaan heidän asuntonsa. Se pursuaa todisteita.
En voi. - Mene sitten kun mies lähtee ulos.
Ei siitä ole haittaakaan. - En voi!
Kuuluuko hän "Poliisin ystävät" -kerhoon?
Älä suututa minua. Edes poliisi ei voi tutkia noin vain.
Menetän virkani, jos jään kiini. - Älä jää kiinni.
Jos jotakin löytyy, saat kiinni murhaajan. Jos ei, asia selvä.
Tahtoisin muistuttaa sinua perustuslain lauseesta -
jossa vaaditaan tuomarin myöntämä kotietsintälupa.
Hänen on vaadittava todisteita. - Anna pois.
Miltä kuulostaisi? "Herra tuomari, ystäväni on harrastelijaetsivä."
"Eilen yltäkylläisen aterian jälkeen hän näki..."
Saisin niskaani koko lakikirjasarjan!
Huomenna todisteet ovat ehkä poissa. - Rikospoliisin painajainen.
Mitä etsintälupaan vaaditaan? Ovelle johtavat veriset jalanjäljet?
Älä rupea tenttaamaan. Itsehän minun apuani pyysit.
Miten siedimme toisiamme samassa lentokoneessa sodan aikaan?
Tarkistan Thorwaldin kertomuksen rautatieasemalta.
Etsi mieluummin se arkku. Rouva Thorwald on siinä.
Olin unohtaa. Thorwaldin postilaatikossa oli kortti.
Postitettu eilen kello 15.30 Merrittsvillesta, 125 km pohjoiseen.
"Perillä ollaan. Olo on jo parempi. Rakkain terveisin, Anna."
Onko Anna se, joksi häntä luulen?
Rouva Thorwald.
Tarvitsetko mitään? - Hyvän etsivän.
Haloo? - Rouva Doyle? Jeff taas.
Onko Tom tullut? - Ei vielä.
Ettekö ole kuullut mitään hänestä? - En. Onko asia tärkeä?
Pelkään pahoin että on. - Pyydän häntä soittamaan.
Pyytäkää mieluummin tulemaan. Thorwald on lähdössä.
Kuka? - Hän tietää.
Ei hätää, Thorwald on mies.
Kaukopuhelu taas...
Hei.
Mitä olet tehnyt hiuksillesi? Thorwald on häipymässä!
Ei tunnu pitävän kiirettä. - Hän on ottanut kaiken esille.
Paidat, takit, sukat... Jopa vaimonsa käsilaukun.
Se oli piilossa lipastossa.
Hän kaivoi sen esille ja soitti jälleen kaukopuhelun.
Laukussa oli vaimon koruja. Hän kysyi joltakulta neuvoa.
Muttei vaimoltaan? - Hän ei ole kysyt ikinä vaimoltaan.
Vaikka tämä auliisti neuvojaan tarjosikin.
Minne hän mahtaa olla menossa?
Mitä jos hän ei aio palata? - Kyllä palaa, hän jätti tavaransa.
Nyt voimme kai sytyttää valot? - Ei vielä!
Sytytä pois. Hän lähti kai oikealle.
Aivoni ovat olleet kovilla koko päivän.
Oletko miettinyt Thorwaldia? - Ja sinua ja Doylea.
Oletko kuullut hänestä? - En sanaakaan.
Hän on varmaan edelleen etsimässä matka-arkkua asemalta.
Mitä mietit? - Tässä ei ole järkeä.
Naiset eivät ole niin arvaamattomia.
En osaa edes arvata, mitä ajat takaa.
Naisella on lempikäsilaukku, joka roikkuu aina sängyntolpassa.
Hän matkustaa yllättäen pois muttei ota laukkuaan.
Siellä, minne hän on menossa, ei tarvita laukkua.
Mutta sen tietää vain hänen miehensä.
Eivätkä naiset säilytä korujaan käsilaukussa.
Entä miehensä vaatteissa? - Eivät taatusti!
Eivätkä lähde kotoa ilman niitä.
Nainen ottaa aina matkalle meikit, hajuveden ja korut.
Sisäpiirin tietoako? - Perusvarustus.
Niitä ei jätetä käsilaukkuun lojumaan.
Aivan. Mutta Tom Doylella oli selitys.
Sillekö, että rouva Thorwald lähti aamukuudelta?
Jos se oli hän, sitten minä en tunne naisia.
Entä todistajat? - He näkivät naisen.
Mutta tämä ei ollut rouva Thorwald... ainakaan vielä.
Jaaha...
Tules tänne.
Kunan ystäväsi kuulee tästä. Hän ei taida olla järin hyvä poliisi.
Älä ole hänelle niin ankara. Hän on luotettava työmyyrä.
Kunpa hän tulisi jo. - Meillä on koko yö aikaa.
Mitä meillä on? - Koko yö. Minä jään tänne.
Sitten saat kysyä luvan vuokraisännältä.
Olen koko viikonlopun vapaalla.
Minulla on vain yksi sänky.
Jos jatkat vielä, olen täällä seuraavankin yön.
Minulla ei ole lainata sinulle... pyjamaa.
Sanoit, että minun on tultava toimeen yhdellä matkalaukulla.
Sinun ei taatusti ole näin pieni. - Onko tuo matkalaukku?
Se on Mark Crossin yökylälaukku.
Pieni mutta täysin riittävä. - Taisit pakata kiireessä.
Katsos vain.
Tehdään vaihtokaupat. Naisen vaistoni sänkypaikkaa vastaan.
Kiinni veti.
Sama kappale taas...
Mistä mies saa inspiraationsa?
Vuokraemännältä kerran kuussa.
Miten kaunista!
Kunpa olisin luova... - Sinähän olet.
Olet erittäin lahjakas luomaan hankaluuksia.
Jäät yöksikin kutsumatta. - Yllätyshyökkäys on tehokkain.
Muista, että dekkaritarinoissa naisapulainen pelastaa aina etsivän.
Esimerkiksi viettelevien tanssityttöjen -
ja rikkaiden perijättärien kynsistä?
Mutta etsivä ei koskaan mene hänen kanssaan naimisiin. - Kumma juttu.
Taidanpa sujahtaa johonkin mukavaan.
Kuten keittiöön keittämään kahvit.
Saako konjakkia myös?
Harry!
Jeff...
Mitä muuta tiedät Thorwaldista? - Sen että hän aikoo häipyä.
Hänellä on tavarat sängyllä valmiina pakattaviksi.
Lämmitän konjakkitilkkasta. Herra Doyle, oletan.
Tom, tässä on Lisa Fremont.
Meistä Thorwald on syyllinen.
Varo vaan, Tom.
Komisario Doyle? - Hetkinen vain.
Komisario Doyle? - Puhelimessa.
Kahvi on pian valmista. Etkö aio kertoa koruista?
Mies kätki vaimonsa korut vaatteidensa sekaan.
Olivatko ne varmasti vaimon? - Vieläpä lempilaukussa. Jää yksi vaihtoehto.
Hän ei poistunut rouva Thorwaldin kanssa.
Matkalle lähtiessään naiset eivät ikinä jätä korujaan kotiin.
Kyllähän sinä nämä asiat tiedät.
Itse asiassa en tiedä.
Thorwald ei ole sen kummempi murhamies kuin minäkään.
Voitko muka selittää kaiken? - En. Etkä voi sinäkään.
Kurkistelet ihmisten yksityiselämään. lhmiset tekevät omituisia asioita.
Kuten paloittelevat vaimojaan? - Se perustuu harhapäätelmiin.
Entä veitsi ja saha? - Onko sinulla sahaa?
No autotallissa...
Montako olet sillä silponut? Tai niillä veitsillä, jotka sinulla on?
Päätelmäsi ovat päälaellaan. - Entä vaimo, arkku, korut?
Mies osti asemalta lipun ja laittoi vaimonsa Merritsvillen-junaan.
Todistajia on pilvin pimein. - Nainen ei ollut rouva Thorwald.
"Naisen vaisto" myy lehtiä, mutta todellisuudessa se on satua.
Liian monta johtolankaa on tullut tärvättyä naisen vaistoon luottaen.
Et siis löytänyt arkkua ja turvaudut vanaan saarnaan.
Löysin arkun.
Onko normaalia kietoa arkun ympärille köysi?
Kyllä, jos lukko on rikki. - Mitä arkussa oli?
Rouva Thorwaldin vaatteita, puhtaita vaikkei järin tyylikkäitä.
Lähetittekö ne rikoslaboratorioon? - Lähetin ne eteenpäin.
Miksi hän ottaa kaikki tavaransa lyhyelle matkalle?
Kysytään sitä naispsykologiltamme.
Koska hän ei aikonut palata. - Heillä oli perheriitaa.
Miksi mies ei sanonut vuokra- isännälle? Koska salasi jotakin!
Kerrotko sinä kaiken omallesi? - Varoitin sinua.
Jos olisin varonut lentokoneessa, et olisi saanut niitä kuvia -
jotka toivat sinulle mitalin, hyvän työpaikan ja mammonaa.
Mitä jos otetaan paukut ja unohdetaan koko juttu?
Puhutaan palturia vanoista hyvistä ajoista sodan aikaan.
Onko juttu siis loppuun käsitelty? - Ei ole mitään juttua.
Otetaanko ne lasilliset?
Taidatte olla oikeassa...
Minun on paras mennä kotiin nukkumaan.
En ole kaksinen konjakkisieppo.
Jos tarvitset vielä apua, katso keltaisilta sivuilta.
Olipa vitsikkäät jäähyväissanat. - Kenelle arkku lähetettiin?
Rouva Anna Thorwaldille. - Odotetaan, kuka sen noutaa.
Se puhelu... Olin antanut numerosi.
Kuka se oli? - Merritsvillen poliisi.
Rouva Anna Thorwald haki arkun. Älkää valvoko liian myöhään.
Katso...
Eikö hän ole vähän nuori?
Vaikken välittäisi myöntää Thomas J. Doylen olleen oikeassa -
jotakin varsin yksityistä tuolla on ollut tekeillä.
Onko moraalisesti oikein tarkkailla jotakuta kiikarilla?
Onko se oikein, vaikka todistaisi ettei hän tehnytkään rikosta?
Takaikkunaetiikka ei ole alaani. - He voivat tehdä saman minulle.
Jos joku katselisi tänne, hän ei uskoisi silmiään.
Näytämme hapanta naamaa, kun mies ei tappanutkaan vaimoaan.
Olemme kaameita haaskalintuja.
Eikö pitäisi olla iloinen, että naisparka onkin elossa?
Minne unohtui "rakasta lähimmäistäsi niin kuin itseäsi"?
Otankin sen käyttöön heti huomenna.
Ja aloitan neiti Vartalosta.
Sitten minä muutan vastapäiseen asuntoon -
ja esitän seitsemän hunnun tanssia joka tasatunti.
Illan esitys on ohi.
Esimakua tulevasta ohjelmistosta.
Luuliko Doyle, että olen varastanut laukkuni?
Ei, Lisa, ei hän luullut.
Mitä tuumaat? - No...
Muotoilen kysymyksen uudelleen. - Hyvä.
Pidätkö siitä? - Pidän.
Koira...
Se on kuollut! Siltä on väännetty niskat nurin!
Kuka teistä tappoi koirani?
Mitä naapuruus oikein tarkoittaa!
Naapurit pitävät toisistaan, puhuvat keskenään -
välittävät toistensa kohtaloista! Vaan ette te!
En olisi uskonut, että kukaan teistä alentuisi tappamaan avutonta koiraa.
Se oli ainoa, joka piti täällä kenestäkään.
Tapoitteko sen, koska se piti teistä?
Doylen onnistui melkein vakuuttaa minun olleen väärässä.
Vain yksi henkilö ei tullut ikkunaan...
Miksi Thorwald tappaisi pienen koiran?
Koska se tiesi liikaa?
Onko tämä tosiaan odottamisen arvoista? - Siivoaako hän?
Hän pesee kylpyhuoneen seiniä.
On mahtanut veri roiskua.
Niinän me ajattelemme. Tuolla surma tapahtui ja hän pesee tahroja.
Mutta sananvalintanne... - Murhaa ei voi kaunistella.
Lisa, hyllyllä on pieni keltainen laatikko.
Päällimmäinenkö? - Niin, ja tuo katselulaite.
Nämä ovat noin kahden viikon takaisia.
Olisipa kuvissa muutakin kuin jalka... - Mitä etsit?
Jos olen oikeassa, olen ratkaissut murhan.
Rouva Thorwaldin murhanko? - Ei...
Vaan koiran.
Tiedän, miksi Thorwald tappoi koiran. Mitä näkyy?
Ota pois. Katso uudelleen. Ja ota pois.
Se on vain kuva pihasta... - On yksi tärkeä eroavaisuus.
Kukat Thorwaldin kukkapenkissä. - Siinäkö, mistä koira haisteli?
Mistä koira kaivoi... Katsokaa kukkasia.
Keltaiset tsinniat tässä päässä ovat lyhentyneet.
Kukat eivät kasva alaspäin!
Sinne on haudattu jotakin. - Rouva Thorwald!
Ette taida tuntea hautausmaita.
Thorwald tuskin saisi mahdutettua vaimoaan yhden neliöjalan alalle.
Paitsi pystyasennossa mutta sitten paloittelu olisi turhaa.
Hän on levitellyt vaimonsa kappaleita ympäri kaupunkia.
Stella! - Jotakin siellä on. Kukat on istutettu uudelleen.
Olisiko veitsi ja saha? - Soittakaa Doylelle!
Ei, odotetaan että tulee pimeää. Sitten kaivan ne ylös.
Et kyllä mene kaivelemaan tai sinultakin menee niskat nurin.
Soitetaan, kun ruumis löytyy. Meidän on päästävä asuntoon.
Nyt hän pakkaa!
Anna lyijykynä. Stella, paperia.
MITÄ OLET TEHNYT HÄNELLE?
Olet syyllinen, Thorwald!
Varo, Lisa! - Häntä ei olisi pitänyt lähettää sinne.
Luojan kiitos hän selvisi.
Voinko ottaa lasillisen? - Ottakaa pois.
Hän on lähdössä, mutta milloin?
Saanko lainata "avaimenreikäänne"? - Jos kerrotte, mitä etsitte.
Jopas jotakin...
Neiti Yksinäinen on ottamassa rodiumtriekinoli-kapseleita.
Kyllä minä ne punaiset unitabletit tunnen.
Riittävätkö ne...? - Ainakin...
Eikö ollutkin täpärällä? Miten mies reagoi?
Sillä ilmeellä ei kyllä heruisi lainaa pankista.
Jeff, laukku!
Mitä jos rouva Thorwaldin vihkisormus on korujen joukossa?
Puhelun aikana hän piteli kolmea sormusta.
Timanttisormusta, sormusta jossa oli kivi ja sileää kultasormusta.
Hän ei ikinä lähtisi ilman vihki- sormustaan. Lähtisittekö itse?
Sen saa minulta pois vain katkaisemalla sormen.
Mennäänpä katsomaan, mitä sinne on haudattu.
Olenkin aina halunnut tavata rouva Thorwaldin.
Onko lapiota?
Haetaan kellarista. - Jos tekee pahaa, älä katso.
En vain tahdo, että päädytte samaan jamaan kuin se koira.
Tuossa voi olla itua.
Nyt ei oteta riskejä.
Anna puhelinluettelo.
Voin ehkä houkutella hänet ulos. - Edes pariksi minuutiksi.
Miten olisi 15?
Thorwald...
Chelsea 27099...
Pystymme ehkä pelottelemaan häntä uudestaan.
Tai emme itse asiassa "me"... Tehän tässä vaarassa olette.
Otetaanko hänet porukkaan? - Takuulla.
Vastaa, Thorwald.
Olet utelias.
Se voi olla ystävättäresi. Se, jonka vuoksi murhasit.
Saitko viestini? Saitko, Thorwald?
Kuka siellä? - Ota selvää.
Tavataan Albert Hotelin baarissa. Heti.
Pannaan vaimovainaasi perunkirjat kuntoon.
Mitä tarkoitatte? - Älä yritä tai kutsun poliisit.
Minulla on vain 100 dollaria. - Alku se on sekin.
Olen paraikaa hotellissa. Odotan sinua.
Mentiin, Stella!
Tarkkailkaa ikkunaa! Jos hän palaa, väläytän taskulampulla.
Doylella. - Tässä on L.B. Jefferies.
Kuka siellä? - Lapsenvahti.
Milloin isäntäväki palaa? - Minut tilattiin kello yhteen asti.
He käyvät syömässä ja ehkä yökerhossa.
Pyydä soittamaan L.B. Jefferiesille. Isäntää odottaa yllätys.
Onko meillä numeronne? - Kyllä hänellä on.
Stella erehtyi neiti Yksinäisen suhteen.
Lisa, mitä sinä...
Lisa, mitä... Ei sinne!
Pois sieltä!
Hän käski soittaa Thorwaldin puhelimeen, jos tämä palaa.
Minä soitan nyt! - Odottakaa vielä hetki.
Neiti Yksinäinen... Kutsukaa poliisi!
Saanko poliisille? Kuudes piiri.
Herra Jefferies... Musiikki pysäytti hänet!
Lisa!
Kuudes poliisipiiri.
Mies käy naisen kimppuun osoitteessa West Ninth Street 125, 2. kerros.
Pitäkää kiirettä! - Nimenne oli?
L.B. Jefferies, Chelsea 25598.
10 minuuttia.
Voi ei!
Jeff!
Lisa! Mitä tehdään?
Poliisi tulee!
Miksei hän anna miestä ilmi? - Hän on fiksu.
Hänet pidätetään! - Sillä tavoin hän pääsee pois.
Vihkisormus!
Valot pois! Hän näki meidät!
Kuinka pitkään hän pysyy maisemissa? - Ei vuokrasopimuksen loppuun.
Antakaa lompakkoni. Pitää maksaa Lisan takuut.
Nythän voisitte jättää hänet sinne ja livahtaa karkuun.
127 dollaria... Takuusumma ensikertalaiselle murrosta on 250.
Lisan laukku...
Paljonko? - 50 senttiä!
Minulla on 20 dollaria.
Kun poliisit näkevät Lisan, he keräävät kolehdin.
Pidä kiirettä! Jefferies. - Mitä nyt?
Doyle, nyt on piru merrassa. - Ei olisi pitänyt soittaa.
Ei taas sitä murhapotaskaa.
Lisa on putkassa. Hänet pidätettiin. - Sinun Lisasiko?
Olisitpa nähnyt. Hän murtautui Thorwaldille.
Mutta kun mies palasi, minun oli kutsuttava poliisit.
Lisa meni etsimään todisteita ja löysi myös.
Rouva Thorwaldin vihkisormuksen.
Jos hän olisi elossa, eikö hän pitäisi sitä sormessa?
Mahdollisesti... - Takuulla! Ja mies tappoi koiran -
joka nuuski puutarhassa. Hän oli näet kätkenyt sinne jotakin!
Vanan soppaluun? - Miksi lie vaimoansa nimitellyt...
Ja mitä siinä metallilaukussa olikin -
ei ainakaan hänen tavaroitaan, sillä ne ovat yhä asunnossa.
Olisiko ollut "soppaluu"? - Pieninä palasina.
Hän soitti vain kaukopuheluita.
Jos hän olisi soittanut vaimolleen tämän saavuttua Merritsvilleen -
miksi tämä olisi lähettänyt kortin perillepääsystään?
Missä Lisa on? - 6. piirissä. Lähetin takuurahat.
Ehkä ne eivät ole tarpeen. Selvitän asian.
Äkkiä sitten. Thorwald tietää, että häntä tarkkaillaan.
Jos sormus täsmää, pidätämme hänet.
Tom, luulenpa, että Thorwald on häipynyt...
Haloo?
Mitä te tahdotte minusta?
Ystävättärenne olisi voinut antaa minut ilmi.
Rahaako te haluatte? Ei minulla ole rahaa.
Sanokaa jotakin...
Sanokaa, mitä tahdotte.
Voinko saada sormuksen takaisin? - Ette.
Käskekää naisen palauttaa se! - Se on nyt poliisilla.
Lisa! Doyle!
Doyle!
Anna aseesi!
Tulin niin pian kuin pääsin. - Hakekaa lääkelaukkuni yläkerrasta!
Lisa, sinulle olisi voinut käydä pahasti!
Olen ylpeä sinusta.
Joko aineisto riittää etsintälupaan?
Komisario, onko hän kunnossa? - Hengissä on.
Thorwald vie meidät pienelle kiertoajelulle.
Kukkapenkkijuttujako? - Jep.
Koiran takia se oli pakko kaivaa ylös. Se on nyt hattulaatikossa.
Tahdotteko nähdä? - En pätkääkään!
Toivottavasti siitä tulee hitti. - Kuulisin sen mieluusti.
Teillä ei ole aavistustakaan, miten tärkeä tämä kappale on minulle.
Stanley!
Kylläpä univormu pukee sinua!
Armeija tekee nälkäiseksi. Mitä kaapista löytyy?
Onpa mukava olla kotona!
Jos olisit sanonut, että otit lopputilin, häät olisi unohdettu!
HIMALAJAN TUOLLAPUOLEN